Subsynced balloumowgly
Articole frumoase de vânzare!
Orice scris! Orice citit! Paști și Dari!
Articole frumoase de vânzare!
Orice scris. Orice citit.
Paști și Dari. Articole frumoase de vânzare.
Te-am văzut servind o femeie! Te-am văzut cu ochii mei!
- Nu cred că... - Ai fost!
Orice scris. Orice citit.
Paști și Dari. Articole frumoase de vânzare.
Parvana.
Este singurul lucru de valoare pe care l-am lăsat.
N-am purtat-o niciodată. Nici macar o data.
Unde l-ai purta, Parvana?
- Să continuăm studiile. In regula? - Da, Baba.
Acum, ce-mi puteți spune despre Drumul de mătase?
Drumul Matasii.
Baba, nu-mi amintesc de Drumul de mătase.
Poate dacă ne vom gândi la ea ca la o poveste.
Povestirile rămân în inimile noastre chiar și atunci când toate celelalte au dispărut.
Oamenii noștri au spus întotdeauna povești, încă de la început,
când eram Parthia și Khorasan.
Un pământ fracturat în ghearele munților Hindu Kush,
ars de ochii înflăcărați ai Deserturilor de Nord,
pietriș negru pământ împotriva vârfurilor de gheață.
Țara noastră era scheletul pietrificat al unui monstru.
Am fost Ariana,
țara nobililor și onorabilului.
Am fost o cale spre peste tot,
transportul mărfurilor de la est la vest.
Am studiat stelele
și a început să vadă ordinea în mijlocul haosului.
Eram oameni de știință, filozofi și povestitori.
Întrebările au căutat răspunsuri și apoi mai multe întrebări.
Am început să ne vedem locul în univers.
Dar eram la marginea imperiilor în război unul cu celălalt,
deoarece frontierele au fost definite și redefinite...
peste mii de ani.
Din acești puternici conducători a venit Cyrus cel Mare al Persiei.
Apoi Alexandru cel Mare al Macedoniei.
A venit Imperiul Mauryan,
Genghis Khan,
și așa mai departe și așa mai departe.
De fiecare dată când se vărsase sânge,
și de fiecare dată au existat supraviețuitori.
Un model care se repeta nesfârșit.
Când eram tânără, Parvana,
Știam cum se simțea pacea, aici, în acest oraș.
Copiii au mers la școală, femeile au mers la universitate.
Toate imperiile au uitat de noi,
pentru cel puțin o vreme.
Dar nu a rezistat.
Pământul a devenit slab sub picioarele noastre,
mereu nesigur.
Mai întâi a venit o lovitură de stat, apoi o invazie,
apoi un război civil.
În haos,
unii se uităau la cei care ar putea restabili ordinea.
Dar la un cost mare.
Am stabilit demnitatea specifică pentru femei!
Femeile nu ar trebui să meargă afară și să atragă atenția inutilă!
Dacă o femeie se arată, ea va fi blestemată de șaria islamică
și nu ar trebui să se aștepte niciodată să meargă la cer.
Totul se schimbă, Parvana.
Povestirile ne amintesc de asta.
Parvana, ascultai deloc?
Da, Baba.
De ce nu-mi spui despre strămoșii noștri nomazi?
și dealurile lor de aur?
Bine?
Acum 2000 de ani...
- Da? - Acum 2000 de ani...
era o prințesă bactriană
care avea o coroană.
Și?
- Și... - Parvana?
Departe. Păstrați departe de lucrurile mele.
Pleacă de aici. Am spus să pleci, câine prostie!
Hei, tu! Ce crezi ca faci?
De ce strigă această fată?
Ea este doar un copil. Nu a vrut să spună nimic.
Ea atrage atenția asupra ei!
Ar trebui să fie acasă, fără să se afișeze pe piață.
Nu am fiu acasă, cu excepția unui copil. Am nevoie de fiica mea să mă ajute.
- Ridică-te când vorbim cu tine. - Sunt un cr...
Am spus să te ridici!
- Te cunosc. - Da, Idrees.
Eu am fost profesorul tău o dată. Erai un student bun.
Mi-ai irosit timpul, învățându-mi lucruri fără valoare.
M-am alăturat talibanilor și acum mă lupt cu dușmanii islamului.
Ei bine, dacă sunt un dușman, atunci pentru păcatele mele Dumnezeu mi-a luat piciorul.
Te distrezi de mine, bătrâne?
Mi-am pierdut piciorul în război. Războiul pe care l-am luptat împreună.
- Cât de veche este fata? - Idrees.
- Ea este un copil. - E destul de mare ca să se căsătorească.
Voi căuta o soție în curând.
Ea a fost deja promisă cuiva.
Ar trebui să se acopere în mod corespunzător.
- Poate ar trebui să nu te mai uiți la ea. - Ce mi-ai spus?
Am spus să nu te uiți la ea.
- Te pot ucide! - Idrees.
- Ai grijă ce spui! - Destul. Haide.
Esti in regula?
Da, Baba.
Aceasta este fata mea.
Să mergem acasă acum.
Parvana?
I-ai spus băiatului că mi-a fost promis căva.
Mă căsătoresc?
Desigur că nu. Ești încă copil.
Vreau să jucați și să spuneți povesti.
Sunt prea bătrână pentru asta acum.
Prea bătrân pentru povestiri? Ați iubit mereu poveștile.
Care este scopul?
Voi avea un cuvânt cu Mama-jan și o să rezolvăm totul.
Vă rugăm să nu menționați rochia.
Atunci nu voi auzi niciodată sfârșitul.
- Sfârșitul a ceea ce? - Nimic, mamă-jan.
Nu vindem rochia bună a lui Parvana.
Baba, nu asta am vrut să spun.
Avem nevoie de bani, Baba.
Ne vom ține puțin. Cred că se va ridica afacerea.
În cazul în care afacerea se preia, atunci nu va trebui să o vindem, sigur.
Dar cerul este departe și pământul este greu. Va trebui să o vindem în curând.
Ei bine, ce zici de o poveste inainte de cina?
Și vom uita tot timpul despre rochii.
Poate că Parvana ar vrea să ne citească ceva?
Nu chiar acum, mamă-jan. Sunt obosit.
Nu mai este un copil, îmi spune.
Deci nu-i plac poveștile.
Nu te grăbi să cresc, fetița mea dulce.
S-ar putea să nu fie tot ceea ce vă așteptați.
Suntem în afara apei. Nu ați adus destui dimineață.
Dar este o jumătate de găleată lângă ușă.
Când eram destul de tânăr ca să aduc apă, gălețile nu erau niciodată goale.
- Hei! - Fetelor, oprește-te.
Fie ieșiți și luați mai multă apă după cină...
sau puteți spăla scutecele murdare ale lui Zaki.
- Cum te simti? - Mai bine.
Acum că sunteți aici.
Poate că dacă nu ți-ai spăla atât de mult părul, nu am fi ieșit așa de repede.
- Parvana. - Ar trebui să ai ceva respect.
De ce nu mănânci?
- Lucrurile arată întotdeauna mai bine când burta este plină. - Da, Maudar.
Zaki, Zaki, așteaptă să-ți dau mânecile.
Nu, mamă-jan.
Acolo. Acolo te duci.
Nu mânca toate stafidele, Parvana. Lăsați-i pe Zaki.
De ce nu-i dai acea stază mare pe bărbie, Soraya?
Oh, dar nu este o stafidă.
Este un mol mare, păros.
Parvana, îmi cer scuze pentru Soraya.
Parvana?
El este acolo! L-am văzut!
- Dacă sunt femei prezente... - Baba?
Acoperiți-vă acum!
Acesta este omul. Un dușman al islamului.
El are cărți interzise și el îi învață pe femei cu ei!
- Lăsați-ne să fim! - Nu se face nimic!
Nurullah Alizai, trebuie să vii cu noi.
Baba!
- Nu-l poți lua! - Baba!
Baba-Jan!
Unde este luat?
La inchisoare.
Îi vor învăța o lecție bună în Pul-e-Charkhi.
Baba!
Mama-Jan? Pot lumina lampa?
Hush, Parvana. Vei trezi Zaki.
Dar dacă l-au lăsat pe Baba să plece,
va avea nevoie de o lumină în fereastră pentru a vedea acasă.
Cum ar putea să vină acasă? Nici măcar nu are bățul cu care să meargă.
Du-te înapoi la somn. O să fiu bine.
De unde știi asta, mamă-jan? De unde ştiţi?
Fii liniștită, Parvana. E suficient să vă faceți griji.
Hei! Zaki, oprește-te.
Ridică-te, Parvana. Nu te mai juca.
De ce? Ce se întâmplă?
Tu și cu mine o vom găsi pe Baba.
Băiatul a spus că a fost dus la închisoarea Pul-e-Charkhi, deci acolo mergem.
Dar nu putem ieși fără Baba.
Soraya scrie o scrisoare pentru guvernatorul închisorii
pentru a protesta împotriva arestării lui Nurullah și a cere eliberarea lui.
- Cel puțin pot să le dau asta. - Mama-jan, nu este permisă.
S-ar putea să fi bine dacă nu ne atragem atenția asupra noastră.
- Dar nu putem... - Haide, Parvana.
Și aduceți bastonul de mers al lui Baba. Trebuie să mergem.
Mama.
Hei.
Hei, tu!
Salaam. Îmi poți spune calea spre Pul-e-Charkhi?
Salaam. E est, peste râu.
- Dar este un drum lung. - Multumesc domnule.
Asculta. Du-te prin orașul vechi, sau vei fi prins.
De ce ești aici de unul singur?
- Unde este sotul tau? - Nu am de ales.
Nu este permis să fii aici fără soțul tău sau cu fratele tău.
- Imi pare rau. Stiu. - Intelegi?
- Aduc o scrisoare de protest împotriva arestării soțului meu... - Du-te acasă.
- Nu! - Ce vrei să spui, nu?
Acesta este Nurullah Alizai, soțul meu.
- A fost arestat noaptea trecuta, fara acuzatii impotriva lui. - Fotografiile sunt interzise!
- Nu am nimeni acasă... - Ce faci, arată-mi o fotografie?
- De aici singur. Du-te acasă! - Nu este nimeni în casa mea, cu excepția copiilor.
Nu aveți afaceri aici. Intelegi? Du-te acasă. Imediat.
Căutați probleme acum!
Ești o insultă pentru soțul tău, pentru cursa ta!
Trebuie să aflu ce i sa întâmplat!
Taci!
Mergând la închisoare nu se va schimba nimic.
Dacă faceți astfel de probleme,
soțul tău va fi pedepsit sever pentru insolența ta.
Și dacă te găsesc din nou aici singură, te voi aresta.
Acum du-te.
Mama-Jan?
Du-mă acasă.
- Mai Mult! - Shh.
Du-te în apă, Parvana. N-am mai rămas nimeni.
Haide.
Iesi afara!
Ce faci?
Pleacă de-aici. Ne vedem!
Hei, oprește-te!
Opriți-vă când vă spun!
Pe aici!
Stop!
Unde a plecat băiatul ăla?
Ai vazut? Ai vazut?
- Hei, tu! Fată! - Hei!
- Haide! - Uită de ea!
Parvana, asta e doar o jumătate de găleată.
Nu le-ai umplut până la capăt?
Zaki, shh. Nu o trezi.
- Hush, Zaki. - Mama-jan!
- Shh. - Să-l ucizi, Parvana.
Mama-ian.
Spune-i o poveste.
Mama...
O dată în trecutul îndepărtat,
era un mic sat la poalele munților Hindu Kush.
- Vreau mama-jan. - Shh. Asculta.
Satenii tocmai au reușit să adune semințe prețioase.
Și astfel, a fost dans și cântând, râzând și mâncând.
Toata lumea a fost fericita.
Mai ales pentru un băiat
care au dansat și au cântat și au râs și au mâncat mai mult decât oricine altcineva.
În timp ce sătenii dansau, cântau, râdeau și mănâncă,
au venit monștrii.
Monstrii au speriat măgarii și au mâncat copacii.
Au furat cel mai prețios lucru din întregul sat...
semințele pentru cultura anului următor.
Apoi s-au întors în munții Hindu Kush unde stătea stăpânul lor...
Regele elefant îngrozitor, cu vârfuri pentru colți.
Grrrroar!
Grroar! Grroar!
Grroar!
Mama-ian.
Te rog să mănânci, mamă-jan. Vă veți simți mai bine când burta este plină.
Nu mai e nici o mâncare.
Voi merge pe piață.
- Salaam. - Salaam. Doisprezece portocale, te rog.
100 afghani.
Mulțumesc.
Salaam. Cât de mult pentru șase mere, te rog?
Salaam, copil. Nu vă pot servi.
Dar, domnule, pot să vă spun că aveți șase mere?
- Ia-l pe tatăl tău să cumpere mâncare pentru tine. - Tatăl meu a fost luat.
Imi pare rau. Poate vino mai târziu.
Literal furat. Dar stii...
Salaam. Pot avea un kilogram de orez, te rog?
- Salaam. - Hei, tu!
Fată!
Hei, oprește-te!
Opriți-vă când vă spun!
Merge! Du-te acasă!
Am scăpat geanta.
- Hush. - Am pierdut banii.
- Ține capul înapoi. - Totuși, pot obține apa.
Nu-ți face griji acum.
Ți-am salvat o bucată de naan.
O voi încălzi pentru tine, așa că este frumos și proaspăt. In regula?
- Ce vom face? - Nu știu.
Poate că dacă ieșesc mai devreme, înainte să fie aglomerat.
Nu va funcționa, Parvana.
Vânzătorii de pe piață nu vor risca să aibă probleme în a vă servi.
Mama-jan are veri în Mazar-e-Sharif.
Le-aș putea scrie pentru ajutor.
Dar nu le-am întâlnit nici măcar. De unde știi că te vor ajuta?
Avem nevoie de hrană acum.
Acestea erau hainele fratelui tău.
Vor fi mari, dar le putem lua puțin.
Arăt ca un băiat?
Arăți ca Sulayman.
- Atât de mult ca el. - Mama-jan.
Era un băiat atât de bun.
Nu mai mult decât sunteți acum.
Shh.
E în regulă, mamă-jan.
Parvana merge pe piață pentru alimente și apă.
Este singura cale, Mama-Jan. Nu mai avem nimic.
Dar aceste sucuri sunt calde. Nu vreau suc cald.
Da, asta am spus, dar știi...
Salaam. Salaam!
Scuzati-ma. Salaam!
Salaam! Salaam! Intră, băiete!
Nu o să dau, nu-i așa?
Dar știi cum merge, nu?
Să auzim.
Am nevoie de un kilogram de orez, jumătate de kilogram de linte și o cantitate mică de stafide.
O suma mica?
Ar trebui să mă duc după imaginația mea?
Da.
Nu foarte luminos, asta.
Fierul sărac nu va face o sabie ascuțită.
Uită-te la el zâmbind!
Omul mic nici măcar nu știe când se distrează.
Mulțumesc. Multumesc foarte foarte mult.
Vărsați ceaiul.
Îmi pare rău, unchiule.
Cine eşti tu? De ce te uiți la mine?
- Cum te numești? - Numele meu?
- Te cunosc de undeva. - Nu... nu eram...
- Nu a fost ce? - Nu mă cunoști.
- Te cunosc. - Nu!
- Te cunosc! Tu ești Parvana! - Eu nu sunt!
Eu sunt Shauzia! Tine minte? De la școală?
- Shauzia? - Am avut părul lung atunci, dar și tu.
- Deliwar. - Nu spune nimănui.
Iată capacul tău.
Trebuie să obții numele unui băiat
astfel încât să nu ezitați data viitoare când vă va întreba cineva.
Eu sunt Deliwar acum.
Înseamnă "curajos".
- Unde esti? - Trebuie să fug.
A fost bine sa te vad.
Deliwar.
Mama-jan, stai jos.
- Curtea va fi în curând. Dacă nu se întoarce de atunci? - Ea este bine. Sunt...
Cine este înfometat?
Parvana.
Lăudați pe Allah. Te-a întors la mine.
Mama-jan, spui naanul.
Miroase delicios, Parvana.
Zaki.
Eu sunt. Vedea?
Le-am cumpărat mai ales pentru tine.
Parvana?
Dacă ați alerga afară și ați luat puțină apă,
se va obișnui cu tine până te vei întoarce.
- Dar sunt obosită. - Grăbește-te, Parvana.
E aproape ora de curtare.
Arăți atât de mult ca el.
Du-te schimba hainele lui Sulayman,
sau le vei murdări.
Ele sunt deja murdare.
Elefant.
Ce?
Vrea să-ți continue povestea despre elefant.
Elefant.
Păi...
in sat,
sub munții Hindu Kush,
sătenii săraci au strigat lacrimi amare.
Nu știau ce să facă fără punga prețioasă de semințe.
Nu ar avea nimic de a semăna în primăvara viitoare
și nimic de mâncare nu vine iarnă viitoare.
Dar băiatul nu a strigat lacrimi amare.
Se uită spre munte și strigă...
Nu mă tem de tine,
mare, păianjen, rău Elephant King!
Ei bine, poate că se temea puțin.
El le-a spus sătenilor care plângeau lacrimi amare
că ar fi luat sacul de sămânță înainte de primăvară.
Voi primi sacul de sămânță înainte de primăvară.
Dar au râs.
Au râs și au râs, pentru că era un copil și nu un mare războinic.
Cu toate acestea, băiatul și-a repetat promisiunea.
Am spus, voi primi sacul de sămânță înainte de primăvară.
Și a părăsit satul
la sunetul regelui elefantului, înaintea lui.
Hohote!
Mama-jan, acum că sunt un băiat
putem merge în închisoare și îl putem găsi pe Baba.
Nu, Parvana, nu putem face asta.
- De ce nu? - Shh.
Nu este așa de simplu, Parvana.
Dar trebuie să încercăm.
- Nu putem face nimic. - Nu este adevarat.
Opriți-l, Parvana. O superi pe ea.
Hei! Hei! Ți-am spus să te oprești! De ce continuă să fugi?
Ar fi trebuit să te oprești când ți sa spus.
Unde este burqa ta? De ce ești atât de îmbrăcat în afara casei tale?
Soțul meu mi-a luat burqa. Aveam nevoie să cumpăr medicamente.
Încetează. Încetează.
Ar trebui să fie pedepsit pentru că te-a lăsat afară așa!
- Te rog te rog! Vă rog! - Trebuie să-i iei pedeapsa!
Rămâi înăuntrul tău!
Deliwar. Deliwar!
Bine? Ți-ai amintit încă de numele tău?
Nu cred că pot continua așa.
Pacat. Aș putea folosi ceva ajutor.
- Am văzut ceva. - Ce vrei să spun?
Ar fi trebuit să ajut.
- Te-ai fi ajutat cu un biciuitor bun, asta-i tot. - Dar nu sunt băiat.
Nu ești băiat, nu ești o fată.
Am nevoie de un ajutor deoarece această tavă este prea grea. Vrei să te ajuți?
Zgâria-mi nasul. Repede. Dacă am lăsat tava, cureaua se va rupe.
Asta e mai bine.
- Aatish. - Ce?
Mi-am amintit numele meu. Este Aatiș.
- Nu este chiar un nume. - Înseamnă "foc".
Știu ce înseamnă, dar nu este încă un nume.
Atunci îmi convine bine.
Atunci te voi numi Aatish.
Când sunteți băiat puteți merge oriunde doriți,
Aatish Khan.
Unde mergem?
Vei vedea.
Ce se întâmplă dacă cineva ne vede?
De obicei mă prefac că lucrez aici.
Dacă arăți ca și cum ați crede, atunci și ei vor.
Vedea? Suntem curățători.
Ce mai astepti?
Este fie al nostru, fie șoarecii îl mănâncă.
Trebuie să găsesc o modalitate de a-mi vedea Baba.
Poți avea pe a mea dacă vrei. Nu-l vreau.
Tatăl meu a fost dus în închisoare și de atunci nu am mai auzit nimic despre el.
- Nu te vor lăsa să-l vezi, Parvana. - Dar acum sunt un băiat.
Nu face diferența. O să-l țină sau să-l lase să plece, dar nu poți face nimic.
Nu știi asta.
Imi pare rau. Este așa cum este.
S-ar putea să existe o cale, dar veți avea nevoie de mulți bani.
Pentru ce?
Puteți face multe de făcut cu mită. Mult.
Orice scris. Orice citit.
Paști și Dari.
Articole minunate de vânzare.
Orice scris! Orice citit!
Ce sa întâmplat cu omul care stătea aici?
Este o întrebare simplă.
Nu știi?
De unde sa stiu? Răspunde la întrebare. Unde este el?
- A plecat la Mazar-e-Sharif. - Și ce-i pentru el?
Eu sunt nepotul lui... Aatish.
Știi cum să citești?
- Ai ceva de citit? Am citit Paști și Dari. - Citeste acest.
Să vedem dacă ești bun.
Haide. Scoate-o din plic.
"Dragă Razaq..."
Louder, sau va trebui să-mi iau afacerea în altă parte.
"Dragă Razaq, sper că această scrisoare ajunge la tine în Kabul.
Vă scriu cu veste tristă.
Îmi pare rău să vă spun că Hala Begum a murit pe drum spre nunta surorii ei.
Autobuzul în care călătorea a lovit o mină de teren.
Rănile ei erau prea mari ca să poarte
și a murit câteva ore după aceea.
Știu că asta trebuie să fie un mare șoc pentru tine,
dar vă rog să știți că atunci când am vorbit ultima oară cu Hala,
mi-a spus despre bunătatea față de ea.
Fie ca Allah să vă binecuvânteze acum,
ghidează-ți calea și dă-ți curaj. "
Imi pare rau.
Ah, este fetița mea dulce
sub toată praful din Kabul.
Parvana, ce ai dat lui Zaki?
- Este o bucată de bomboane. - O bucata?
Oh!
Este suficient de mare să-l sufli!
Lasă-l să fie, Soraya. Îți distrugi distracția.
Au!
Continuați povestea, Parvana.
Pentru Zaki.
A fost acest băiat tânăr,
și ia promis poporului să găsească semințele prețioase.
Elefant? Elefant?
Da, și elefantul.
Noaptea, băiatul a trecut prin pini
pe drumul spre munte, pentru a se confrunta cu regele elefant.
Ceva îl urmărea în întuneric,
dar era prea înspăimântat să se întoarcă și să se înfrunte.
A început să alerge,
iar lucrul care la urmărit, de asemenea, a fugit.
Băiatul a alergat mai repede și la fel a făcut și urmăritorul său.
A alergat în noapte,
urmărit de demonii necunoscuți, până când el nu mai putea alerga.
El a căzut pe un deal.
Jos.
Dragă Cousin, au trecut mulți ani de când am vorbit,
dar vă scriu acum să vă spun că soțul meu a fost arestat
și nu avem nici un cuvânt despre momentul când va fi eliberat, dacă este deloc.
Familia mea se află într-o situație disperată și am nevoie de ajutorul tău.
Fiica mea cea mai mare are acum vârsta,
și vă rog să o considerați o mireasă pentru cel mai tânăr fiu al tău, Ajmal.
Te rog scoate-ne din Kabul
astfel încât să avem șansa de supraviețuire.
Nu vom fi o povară pentru tine.
Suntem calificați și puternici
și nu prea au nevoie de mijloace.
Fie ca binecuvântările lui Allah să fie asupra voastră. Fattema.
Orice scris! Orice citit!
Orice scris!
Cât de mult pentru rochie?
Salaam. Este realizat manual.
- Cât costă? - 3.000.
Nu fi prost. Îți voi da 300.
2.000.
Lucrată manual în Mazar-e-Sharif.
Fiica ta va fi foarte bucuroasă să poarte o rochie atât de frumoasă.
Ea este sotia mea.
1.500.
Vezi cum scânteie?
Iată 1.000.
- Cât ai făcut? - O mie.
Asta ar fi suficient pentru o mită bună.
- Într-adevăr? - Categoric.
Și eu salvez. Orice bani mă pot ascunde de tatăl meu, eu păstrez.
Și se ridică la o sumă plăcută.
Vedea?
Nu voi rămâne aici pentru totdeauna, știi.
- Ai fost vreodată la mare? - Nu.
Nici eu nu am.
Dar am auzit că luna târând apa pe țărm
și apoi înapoi din nou.
Vreau să văd asta.
Vreau să-mi pun picioarele pe nisipul cald și să-i răcesc de apa plată.
Dar despre tatăl tău? Nu depinde de tine?
Sunt un fiu bun.
Dar nu este un tată bun.
Ce vei face la mare?
Aș cumpăra lucruri și să vând lucruri, ca și mine, dar pentru mine.
Există oameni care merg la marginea apei pentru a nu face nimic.
Ei doar stau acolo și se uită la mare cu ochelarii de soare
sau înotați pe tuburi plutitoare.
Aș putea să le vând acele lucruri.
Hmm. Sună bine, Deliwar.
Și poate mă voi alătura.
- Unde te duci? - Urează-mi noroc.
- De ce te-ai întors atât de devreme? - Am adus niște pâine și stafide pentru Zaki.
Ce faci, Parvana?
Îl voi găsi pe Baba.
- Nu voi nu sunteți. - Merg.
Nu o vei face acasă înainte de ora de gardă.
Merg. Nu puteți face nimic pentru a mă opri.
Mama-jan a trecut prin destul fără să faci ceva atât de prost.
- Trebuie să-l găsesc. - Parvana!
Parvana!
Scuzati-ma.
Salaam. Buna!
Scuzati-ma!
Ce vrei?
- Am spus, ce vrei? - Vreau să-l văd pe tatăl meu.
- Care? - Tatăl meu, Nurullah Alizai.
A fost adusă aici acum două săptămâni, fără taxă.
- Pleacă de-aici. - Am bani... 1.000 de afghani.
- Îți dau dacă promitem să te ajut. - Hei ce faci?
Nimic. Doar să scap de un copil.
Vă rog! Deschide!
Trebuie să-l văd pe tatăl meu! Trebuie să-l văd!
Acum pleacă de aici, dacă nu vrei mai mult.
Se spune că nu plouă întotdeauna așa cum râde.
Ultima oară am auzit de el, băiatul a căzut.
El a căzut pe deal și a intrat în cea mai adâncă adormire.
Dar tot nu sa pierdut.
A fost descoperit de o bătrână.
Avea un tambur.
Un tambur magic care bate atât de frumos
că inima sa sa trezit.
Știa că trebuie să fie într-o căutare, așa că la întrebat...
Ce căutați?
Ei bine, vedeți, regele groaznic de elefanți ia trimis jaguarii să-l fure...
Nimeni nu a biruit vreodată Regele Elefanților.
- Stiu. - Ce te face să crezi că poți?
Trebuie sa.
Trebuie doar să fie, asta e tot.
Acesta nu este un răspuns foarte bun.
Cu toate acestea, femeia ia spus că va trebui să găsească trei lucruri...
ceva ce straluceste,
ceva ce prinde,
și ceva care calmează.
Numai atunci ar birui pe Regele Elefantului.
Dă-mi-le, te rog!
Nu le am,
așa că ar fi mai bine să le căutați.
Grăbește-te! Dacă semințele nu sunt plantate în curând, nu va mai fi recoltă.
Da, stiu.
Ia spus să se îndrepte spre est.
Estul este invers.
Încă ceva urmăa pe băiat,
și totuși nu se putea confrunta cu asta.
- Nu a luat banii? - Nu cred că mită acționează asupra lor.
Nu Nu. Probabil nu a fost de ajuns.
Poate că l-ar fi insultat.
Veți fi nevoiți să salvați mai mult și să fiți chiar mai inteligenți data viitoare.
- Aaa! - Eu trebuie să fie mai inteligent?
Am auzit că există un tip care plătește bine pentru locuri de muncă mici.
Haide.
Domnule, am venit să lucrăm.
- Si tu esti? - Sunt Deliwar. Și acesta este Aatiș.
Suntem frati.
Ce fel de nume este Aatish?
Nu știu. Întreabă pe tatăl nostru.
- Unde este tatăl tău? - A fost martirizat de ruși.
Putem face orice treabă vreți.
Pentru prețul potrivit.
Aceasta este ultima, cred.
Unde suntem oricum?
Despre timp. Baietii nu sunt foarte puternici.
A fost mai mult decât ai spus.
Esti aici. Acum plecați.
Hei, am făcut tot ce ai cerut.
Aștepta! Ai spus că ne vei conduce înapoi.
Eu nu sunt un taxi. Fă-ți propriul drum acasă.
Am întârziat deja pentru că ați luat atât de mult timp să încărcați camionul.
Aștepta!
Trebuie să mă odihnesc un moment.
Rămâi pe cale. Locul ăsta ar putea fi minat.
Acest lucru nu este suficient. Avem nevoie de locuri de muncă mai bune.
- Precum ce? - Am auzit că cărămizile se plătesc bine.
Dar este o muncă grea.
Aș vrea să fi fost mai puternică.
Dar ai un frate mai mare, nu-i așa?
El obișnuia să te aducă la școală pe umeri.
Care este numele lui?
Sulayman.
El a murit.
Cum? A fost boala?
- Nu știu. - Dar mama ta trebuie să te fi spus.
Nu vorbește despre asta. In regula?
In regula.
Hei, uite ce am.
Am găsit-o într-o cutie în care tatăl meu își păstrează lucrurile.
Puteți crede că apa este albastră?
Este foarte dragut.
Orice scris! Orice citit!
Nu te-am plătit ultima oară.
- Cât de mult îți datorez? - Este ok. Eu...
Ce, nu plătiți pentru vesti proaste?
Cine te-a învățat să citești? Profesorul bolnav?
Da. Unchiul meu.
Poți scrie cât de bine ai citit?
Eu pot.
Aici.
Am păstrat-o în caz că ați vrut.
Arătaţi-mi. Arătați-mi unde se spune numele ei.
Unde se spune "Hala".
Acolo. Vedea?
Hala.
Stii ce inseamna?
Nu.
Uneori, într-o noapte clară când privești luna,
puteți vedea un contur luminos în jurul acestuia.
Acest contur este numit hala.
Soția mea a fost numită pentru acea lumină.
- Aici. - Aceasta este prea mult.
Nu te lupta cu mine.
Mulțumesc.
Opriți-l, Zaki. Pot să vă trag?
Lăsați-l liniștit. Încerc să dorm.
- Care este problema cu tine? - De ce nu-i spui lui Zaki o poveste, hmm?
Toți ne-ar plăcea asta.
Zaki, vrei să știi ce sa întâmplat cu băiatul?
Da, da, și elefantul.
Băiatul a alergat și a fugit, inima lui bătând repede din teamă.
Și lucrul care la urmărit nu sa oprit niciodată.
Băiatul sa ascuns în spatele unui copac și a așteptat curaj.
O femeie străveche încercase să mănânce o capră,
dar spatele ei era foarte rău.
Spatele meu este foarte rău.
Băiatul a fost milă de ea și ia spus să se odihnească sub umbra unui copac
și ar face mulsul în loc.
Stați sub umbra acestui copac,
și voi face mulsul în loc.
Când a terminat muls capra,
bătrâna a împărțit împreună cu el laptele încântător și cald.
Acesta a fost cel mai frumos lapte pe care îl gustase vreodată,
și el a complimentat femeia pe caprele ei.
Caprele sunt foarte generoase.
În schimb, bătrîna îi dădu o oglindă.
Vezi cum strălucește!
Băiatul era încântat de oglindă,
dar, în timp ce privea în ea, el vedea reflexia lucrurilor care îl urmau!
Ce faci, mamă-jan?
Îmi pun hainele bune ale lui Soraya.
Vreau să le vând pe piață?
Shh, shh, Shh, Parvana. E timpul sa dormi.
Trebuie doar să găsesc o cale de a ajunge la Peshawar,
și pot să-mi dau seama de acolo.
Cred că există o plajă în Goa
unde turistii sunt foarte bogati.
Dacă sunt bogați, îmi vor cumpăra pietrele albastre,
și asta este locul în care mi-aș înființa afacerea și ai putea să mă alături.
Odată ce îl găsesc pe Baba.
Odată ce-ți găsești Baba.
100.
Îți voi da 85.
- Nouăzeci. - Optzeci si doi.
Optzeci și cinci, și asta este definitivă.
Optzeci și cinci și o grămadă de struguri, și asta este finală.
Te sprijini prea mult pe pix, dar scrisul tău este bun.
Dacă încercați mai ușor, va fi mai ușor.
Aștepta! Asteapta un moment!
Ce este, copil?
M-ai întrebat mai devreme despre omul care a stat acolo... profesorul.
- Unchiul tau? - Nu a mers la Mazar-e-Sharif.
A fost dus în închisoare. Dar nu a făcut nimic rău.
- Care? - Ce?
- În ce închisoare? - Pul-e-Charkhi.
Au trecut săptămâni și familia mea nu a avut nici un cuvânt despre el.
Du-te miercuri la închisoare.
Cere-i lui Roshan. E vărul meu.
Spune-i că Razaq te-a trimis și el te va ajuta, dacă poate.
Deliwar!
Cu o astfel de lucrare, voi fi o bătrână în momentul în care ajung la mare.
Sau un bătrân.
Stai și te odihnești, Deliwar, și îți voi spune o poveste.
- O poveste? - Da, o poveste.
O dată în trecutul profund,
era un băiat care trebuia să returneze în satul său o pungă de semințe furate.
Este o poveste fericită sau o poveste tristă?
Doar asteapta si vezi.
Băiatul i sa spus că are nevoie de trei lucruri
pentru a învinge regele elefant...
ceva ce straluceste, ceva ce inconjoara si ceva ce...
Hei, voi doi! Vino aici!
Haide!
Știu băiatul ăla.
Grăbiţi-vă. Vino aici.
Haide.
Ar fi bine să facem ceea ce ni sa spus.
Dă-i drumul, copiii leneși.
Deci acestea sunt noii muncitori?
Unde sunt limbile tale? Esti prost?
Idrees a sugerat că avem un meci de luptă.
Pentru a vedea dacă ești suficient de puternic pentru a lucra pentru mine.
Te-am văzut așezat acolo, în loc să lucrez.
Idrees, opriți-vă acum.
Fă-mi niște ceai.
Permiteți-mi să văd cât de slabă sunteți, micuța.
Nici nu-și poate ridica mâna.
Ridică-te și fă-ne ceai.
Unchiule, cred că ai nevoie de noi muncitori.
- Acestea nu sunt bune. - Destul, Idrees.
Lăsați copiii săraci în pace.
Sunt puțin răsuciți.
Te cunosc.
Tu ești doctorul profesorului...
Idrees.
Aduceți arma înapoi!
Am spus să aduci arma înapoi!
Idrees!
Ieșiți acum!
Idrees, a început! Ne mutăm spre vest.
Am primit ordine să plecăm imediat!
Stiu cine esti!
Ai auzit?
Ridică-te aici! Haide!
Chiar acum! Ești un laș mic!
Vrei să te lupți? Acum este sansa ta de a lupta!
Tu devii om.
El este plecat.
Și dacă se întoarce?
Ar fi norocos.
Unde suntem?
Am venit aici o dată când am fugit.
Cred că drumul a devenit mai mic sau am devenit mai mare.
Arată vechi.
Am pierdut un pantof.
Mi-am pierdut capacul, deși cred că este afară.
De ce l-ai lovit?
Când mi-au luat tatăl, a fost unul dintre ei.
Spune-mi mai multe despre băiat.
Ce băiat?
Povestea băiatului.
Băiatul era rece.
Deși soarele a ars pe cer, nu a dat căldură.
Dar avea o pălărie caldă și o haina mare.
Nu, nu a făcut-o.
El a găsit deja unul din cele trei lucruri...
o oglindă care strălucea.
Dar când sa uitat la el, a văzut ceva în spatele lui.
Ceva înfricoșător. Ceva îngrozitor!
- Un cal! - Nu, Shauzia, nu un cal.
Da, a fost.
Și a fost un cal foarte vechi ale cărui oase s-au zdruncinat când a mers.
Nu a fost înfricoșător deloc.
Amenda. Băiatul sa simțit trist pentru calul vechi și la hrănit cu fânul.
Și toți au trăit fericit după aceea.
Este mijlocul povestirii, nu sfârșitul!
De pe o ușă sculptată în piatră,
a venit un om rotund.
Mi-ai irosit fânul pe un cal vechi care va fi mort în curând!
Omul rotund la aruncat pe băiatul adânc în burta unui puț vechi.
Aaah!
În partea de jos a puțului erau smaralde,
și omul rotund dorea să-i aducă la el plăți pentru fânul risipit.
Îmi vei aduce smaraldele.
- Care este numele lui? - Omul rotund?
Nu, băiete.
Nu poți avea o poveste despre un băiat și nu-i dai un nume.
Dă-i un nume înainte să o fac.
Sulayman.
Numele lui este Sulayman.
Acesta este un nume bun.
Sulayman stătea la baza puțului.
Deodată, putea să vadă schelete.
Trei schelete, fiecare cu un smarald strâns în mâinile osoase.
- A sunat pentru ajutor. - Ajutor!
Bietul cal vechi îl privi înapoi de la capăt.
Dar calul a făcut ceva extraordinar.
El neagă cu vocea tuturor animalelor din lume.
Sulayman sa urcat, în sus, până la vârf,
și ia mulțumit calului pentru că ia salvat viața.
Multumesc ca mi ai salvat viața.
Sulayman a avut doar trei smaralde cu el...
Și la întrebat pe omul rotund pentru mâncare în schimb.
Era flămând.
Dar omul rotund a fost rău și ieftin.
El a aruncat o plasă de pescuit la Sulayman și ia spus să-și gătească hrana.
- Asta a fost exact ceea ce Sulayman avea nevoie. - Ha-ha!
Ceva care se prinde.
Dar, așa cum a plecat Sulayman,
fantomele celor trei schelete au ieșit din cele trei smaralde
și sa învârtit, a răsuci și a speriat omul rotund
în răzbunare îngrozitoare pentru că le-au pierdut viața.
Sulayman și calul și-au continuat călătoria spre munte,
dar calul devenea mai încet și mai lent.
Avea nevoie să se odihnească, fiind foarte, foarte vechi,
și astfel Sulayman a făcut un adăpost pentru cal
și i-au spus să-l aștepte.
Calul a protestat...
dar Sulayman știa că trebuie să se confrunte cu regele elefant și cu jaguarii
de unul singur.
Te voi vedea din nou, cal vechi.
Și așa a plecat singur.
Maine e miercuri.
Mă întorc acolo, în închisoare.
Trebuie să mă lase să-l văd atunci.
De acum încolo, stați înăuntru.
- Este prea periculos. - Nu, mamă-jan.
- Ne descurcăm bine acolo. - "Noi"?
Eu și Deliwar. E și o fată. Muncim împreună.
Am scris verișoarei mele să-ți aranjăm o căsătorie pentru sora ta din Mazar.
Au scris înapoi și au fost acceptate.
Cineva va veni pentru noi mâine să ne ducă departe.
- Nu mai trebuie să mai faceți asta. - Ce?
Nu putem continua așa.
- Nu putem depinde de tine să ne păstrați în viață. - De ce?
Vă ofer doar pentru tine.
Nu este treaba unui copil.
Cum putem pleca fără Baba?
În fiecare zi vii acasă cu tăieturi și blistere.
În fiecare zi te duci acolo și nu știu dacă te voi vedea din nou.
Nici eu nu te pot pierde.
Nu mă duc.
Baba se poate întoarce și nimeni nu va mai aștepta aici.
Deci cât ar trebui să așteptăm?
Până când tu vei fi descoperit și luat de mine?
Până când trebuie să-l trimit pe Zaki să câștige magazinul nostru?
Lasă-mă să-l văd înainte să plecăm.
Permiteți-mi să-i spun unde mergem.
- Parvana! - Lasă-mă să-i aduc bastonul.
Atunci voi merge cu tine.
Atunci voi fi o soră bună și o fiică bună.
Iţi promit.
Te rog, nu pleca.
Te rog, este acum prea periculos.
Mama-jan, mă duc.
Mă voi întoarce diseară înainte de ora de gardă.
- Nu, Sulayman. - Mama-jan.
- Nu te vei întoarce. - Lasă-o să plece acum.
Lasă-l pe Parvana să plece.
Oh!
Parvana.
Deliwar!
Mi-ai speriat jumătate până la moarte.
Te-am căutat peste tot.
De ce? Vrei să lucrezi la magazinul de chai cu mine în dimineața asta?
- Nu, nu pot. - Vrei niște bomboane pentru Zaki?
Plecăm din Kabul mâine.
M-ai lăsat?
A fost aranjat. Nu pot face nimic.
Sora mea se căsătorește în Mazar-e-Sharif.
Mă întorc în închisoare.
Am gasit pe cineva care ma poate ajuta,
și trebuie să obțin mai mulți bani pentru a mitui garda.
Voi avea nevoie de ea azi.
Veți primi o altă lovitură în curaj. Este o idee proastă.
Nu voi lăsa să se întâmple asta de data asta.
- Am spus că este o idee proastă. - Vă rog să mă ajutați.
Ce vrei sa fac?
Magic niște bani în mână ca în povestirile copiilor tăi?
Nu funcționează așa, Parvana.
Nu te pot ajuta.
Fugiți acum la Mazar-e-Sharif și faceți o petrecere de nuntă.
Poate că și ei vor găsi un soț pentru tine și problemele tale vor fi terminate.
Până după nuntă, cel puțin.
Prostule!
Deliwar!
Shauzia.
Vino cu noi.
Nu pot.
Tatăl meu ar veni până la Mazar să mă omoare.
Nu pot părăsi Kabul, Parvana, nu așa.
- Ia asta. - Nu-ți pot lua banii.
Te rog să îl iei.
Du-te și vezi Baba ta.
Spune-i că fiica lui este o fiică bună.
Spune-i că Deliwar a spus asta.
Hei, Deliwar.
Ce?
Te voi întâlni la plaja despre care vorbești,
unde luna trage apa,
20 de ani de astăzi.
Nu cred că te voi recunoaște atunci, Aatish.
Păi, îmi poți vinde niște pietre destul de albastre pentru un preț excelent.
Până la următoarea dată.
Pana data viitoare.
Pacea să fie asupra voastră. Sunteți Fattema?
Da, sunt Fattema.
Sunt vărul al doilea. Mohammed Abdul ma trimis din Mazar.
Adună-ți familia. Trebuie să plecăm imediat.
Nu, vedeți, nu trebuia să vii așa de repede.
Fiul meu este departe. Trebuie să așteptăm să se întoarcă.
Se apropie un război. Nu ați auzit?
Trebuie să plecăm acum înainte să blocheze drumurile.
Trebuie să așteptăm până se întoarce acasă. Trebuie să aștept pentru fiica mea.
Fiul? Fiica? Care este?
Adună-ți lucrurile. Plecam acum!
Nu plec fără Parvana. Trebuie sa asteptam.
Numără-ți norocos că te iau, bătrână.
Fata și copilul au mai multă valoare.
Nu am venit în tot acest fel pentru nimic.
Dacă nu mergem acum, nu vom ieși de aici deloc.
- Copilul meu! Dă-mi-l mie! - Sa mergem! Argh!
Zaki! Zaki!
Dă-mi copilul meu. Dă-mi-l mie!
- Nu! Dă-mi-l mie! - Sa mergem! Sa mergem!
- Salaam, micuțule. - Salaam.
Unde te duci cu bastonul unui bătrân?
Este al meu Baba.
Îl iau la el, la închisoare.
Văd.
Mergem în acest fel.
Dă-mi copilul meu!
- Sa mergem! Dacă vrei să ții copilul, vino cu mine! - Zaki!
Fiica mea e acolo.
Atunci ce fel de nebun ai fi trimis-o singură?
Intrați, sau nu va fi singurul copil pe care îl veți pierde astăzi!
Nu... Dă-mi copilul meu!
Lăsați-l liniștit!
Te implor.
Așteaptă fiica mea!
Vino, Soraya. Trebuie să pornim un foc.
Caut Roshan.
Hei! Caut Roshan.
Caut Roshan.
- Deschide usa! - Pleacă de la ușă, puști prost!
- Îl caut pe Roshan! - Pleacă de-aici!
- Îl caut pe Roshan! - Esti prost?
- Îl caut pe Roshan. - Taci!
Ce faci aici?
Totul este în regulă. El e fiul meu.
Sunteți căutați înăuntru.
Băiatul are nevoie de disciplină.
Asta e treaba mea.
Ce faci aici în numele milostivilor?
Este miercuri. Am venit să vă întâlnesc cu vărul tău Roshan.
Este un război început.
Roshan a mers să lupte.
Am fost aduși din oraș pentru a elibera închisoarea oricui nu va lupta pentru noi.
- Profesorul... - E în viață?
Nu știu.
Profesorul este tatăl meu. Eu sunt Parvana, fiica lui.
Ajută-l, te rog.
Dacă nu mă întorc înainte ca soarele să scadă, alergi.
Fugiți cât mai departe de aici și continuați să alergați.
Nu poți rămâne aici după apusul soarelui. Intelegi?
- Mulțumesc. - Intelegi?
- Da. - Ascunde-te până atunci.
Odată era un băiețel numit Sulayman.
El știa că inima lui a fost condusă pentru a-și sluji poporul,
și nu mai avea timp.
Mulțumesc. Mulțumesc foarte mult.
- Haide! Urcă în mașină. - Trebuie să ne întoarcem pentru fiica mea.
Am spus să vii aici. Acum!
Nu mergem cu tine.
Mama-Jan?
Tu vino acum! Ma auzi?
Vii aici ca și cum ți-am spus!
Tu vino acum!
Nu vom merge cu tine. Doar du-te departe de noi.
Urcă în mașină. Du-te în mașină acum!
Mama-Jan!
Sulayman! Sulayman!
Fii curajos, Sulayman.
Fugiți, Soraya.
- Ia-l pe Zaki și fugi acum! - Mama!
Merge! Continua să fie difuzate!
Tu... lăsați-ne... să mergem.
Deschide usa.
Ce faci cu asta?
El este mort. Îl pun cu ceilalți. Deschide usa. Lasă-mă să trec.
- Mișcați, mutați, mutați, mutați, mutați! - Stop!
- Alinia. Toți, voi toți. - Stop!
Am spus stop!
Va fi întuneric în curând.
Razaq?
Razaq? Razaq?
Sulayman.
Oglinda strălucește!
Utilizați-l pentru a orbi jaguarii!
Capcanei! Aruncați-le peste ele!
Hah!
Razaq. Razaq!
Razaq! Am venit pentru tatăl meu.
Am venit pentru Baba mea!
Pune-l jos!
Am spus să-l dați jos.
Vezi ce se întâmplă?
Unde l-ai luat? Cine e acolo?
Uită-te, nu-i așa?
Este doar un singur om. Ce conteaza?
Merge.
Merge!
Du-te, dacă nu mă vei ucide.
Voi țipa și vă voi blestema
până când ultima suflare îmi va părăsi corpul.
Merge.
Esti nebun. Nebun.
Puteți muri aici pentru tot ce-mi pasă.
A muri.
Sulayman.
Nu am venit să te omor.
Sulayman!
Soio-l cu povestea ta,
cea pe care Mama-jan nu o poate vorbi.
Spune-i.
Sulayman!
Numele meu este Sulayman.
Spune-i ce sa întâmplat.
Spune-i povestea ta.
Numele meu este Sulayman.
Mama mea este scriitor.
Tatăl meu este profesor.
Și surorile mele se luptă întotdeauna.
Într-o zi am găsit o jucărie pe stradă.
Am luat-o.
A explodat.
Nu-mi amintesc ce sa întâmplat după aceea
pentru că era sfârșitul.
Lucrează, Sulayman! Spune-i. Spune-i!
Numele meu este Sulayman.
Mama mea este scriitor.
Tatăl meu este profesor.
Și surorile mele se luptă întotdeauna.
Într-o zi am găsit o jucărie pe stradă.
Am luat-o.
A explodat.
Era sfârșitul.
Numele meu este Sulayman.
Mama mea este scriitor.
Într-o zi am găsit o jucărie pe stradă.
Tatăl meu este profesor.
- Am luat-o. - Și surorile mele se luptă întotdeauna.
A explodat.
Într-o zi am găsit o jucărie pe stradă.
Nu-mi amintesc ce sa întâmplat după aceea.
Am luat-o.
Pentru că era sfârșitul.
Elefantul a fost transformat.
A luat punga de sămânță din centrul muntelui
și l-au dat înapoi lui Sulayman.
Sulayman sa întors în satul său.
Au fost multe dansuri și cântări
și râzând și mâncând.
Razaq?
Baba?
Baba! Este în viață?
Nu este sângele lui. El traieste.
Pleacă de aici acum, copil. Idiot.
Cat de repede poti.
Este luna.
Soraya.
Sora... Soraya!
- Mama? - Soraya!
Asa de...
Suntem o țară al cărei popor este cea mai mare comoară.
Suntem la marginea imperiilor în război unul cu celălalt.
Par...
Parvana.
Suntem o pământ fracturat în ghearele munților Hindu Kush,
ars de ochii înflăcărați ai deserturilor din nord.
Pietrișul negru pământ împotriva vârfurilor de gheață.
Suntem Ariana,
țara nobilului.
Ridică-ți cuvintele, nu vocea ta.
Este ploaia care face ca florile să crească,
nu tunete.
Subsynced balloumowgly